Handdukar.
Ståthållare Miraz? Ni har fått en son.
Himlen har varit oss nådig.
Ni vet vad ni måste göra.
General Glozelle?
Ja, ers nåd.
- Fem minuter till... - Ingen stjärnskådning ikväll, min prins.
Kom. Det brådskar.
- Vad står på, doktorn? - Er faster har fött...en son.
Kom!
Ni måste ta er till skogen. De vågar sig inte in i den.
Det tog många år att hitta det här.
Använd det endast i nödfall.
- Får jag nånsin se er igen? - Det hoppas jag innerligt, min prins.
Jag har så mycket kvar att berätta.
Nu kommer hela er värld att förändras.
Höj vindbryggan!
Iväg!
Halt!
En son!
Lady Prunaprismia har skänkt ståthållare Miraz en son!
BERÄTTELSEN OM NARNIA PRINS CASPIAN
Är ni vidskepliga käringar som hellre sover i en cell?
Han har sett oss.
Ta hand om honom!
Nej!
- Se upp, lilla vän! - Förlåt!
Se dig för!
Vänta på mig!
- Går du på Saint Finbar's? - Ja.
Jag går på Hendon House, mitt emot.
Jag har sett dig.
Du sitter ofta för dig själv.
Ja, jag tycker om att vara i fred.
Samma här. Vad heter du?
- Phyllis. - Susan!
Kom, fort!
CIVILFÖRSVAR ÄR EN MEDBORGARPLIKT
Edmund!
Sparka honom i plytet!
Sluta nu!
Uppför dig!
- Varsågod... - Jag hade det under kontroll.
- Vad gällde det den här gången? - Han stötte till mig.
- Så du slog till honom? - Nej.
De ville att jag skulle be om ursäkt, och då slog jag till honom.
- Varför inte bara gå därifrån? - Varför skulle jag det?!
Tröttnar ni aldrig på att behandlas som barnungar?
- Det är vi ju. - Jag har inte alltid varit det.
Det har gått ett år.
- Hur länge vill han att vi ska vänta? - Vi måste finna oss i att vi bor här.
Så är det, bara.
Åh nej...
- Låtsas att ni pratar med mig. - Det gör vi ju.
- Tyst, Lu. - Jag blev nypt!
- Sluta dra! - Jag drar inte!
Vad är det här?!
- Det är nåt magiskt! - Håll varann i hand!
Aldrig i livet!
UTGÅNG
- Du är inte lika snabb som jag! - Sisten i är en fegis!
Håll er undan!
Här kommer jag!
Vänta!
Skynda dig, Susan!
Kom i!
Edmund.
Ed? Ed!
- Vad är det? - Var tror du vi är?
- Var tror du? - Jag såg inga ruiner i Narnia.
Vem bodde här, tro?
Vi, tror jag.
- Den där är från mitt schackspel! - Vilket schackspel?
Det jag hade i Finchley var knappast av guld, va?
Inte möjligt...
- Ser ni inte? - Vad då?
Tänk er murar...
Och pelare...
...och ett glastak.
Slottet Paravel...
Vänta, ers nåd. Det är inte vad ni tror.
- Vad är det, då? - Vi vet inte säkert.
Det kan inte vara möjligt!
Jag varnade er när ni gav Miraz makten...
- ...att det skulle få följder. - Nej.
Vi kan inte anklaga ståthållaren utan bevis.
Hur länge ska vi gömma oss bakom den ursäkten?
Tills alla stolar här står tomma?
Rådsherrar, jag ber om ursäkt för att jag är sen.
Jag visste inte om detta rådslag.
Ni var förstås upptagen.
Ers nåd?
Ända sedan Caspian IX dog, har ni uppfört er som om ni vore kung.
Och nu tycks prins Caspian ha försvunnit spårlöst!
Ni har mitt djupaste deltagande.
Tänk att ni mist er brorson, den rättmätige tronarvingen-
- samma kväll som er hustru gett er en son.
Tack, greve Snook. Er medkänsla är en ynnest i denna svåra tid.
Ni kan förstås förklara hur detta gått till.
Det är det mest oroväckande av alltihop.
Vår älskade Caspian har bortrövats...
...av narnier.
Ni går för långt, Miraz! Tror ni att ni kan skylla detta brott på sagofigurer?
Vad nu?
Vi glömmer, mina herrar, att Narnia förr var ett barbariskt land.
Vildsinta varelser härjade fritt.
Mycket av våra förfäders blod spilldes när de utrotade denna ohyra.
Trodde vi...
Men medan vi kivats...
...har de förökat sig, som kackerlackor under en sten!
De har vuxit sig starkare, och observerat oss...
...för att kunna slå till!
Och ni undrar varför vi inte tycker om er...
Men jag tänker slå tillbaka.
Om jag så måste hugga ner hela skogen...
...lovar jag att hitta prins Caspian-
- och slutföra vad våra förfäder påbörjade.
- Katapulter. - Va?
Det här har inte skett av sig självt. Slottet Paravel har anfallits.
Du har väl inga tändstickor, va?
Nej, men...
- Går den här bra? - Den kunde du ha visat tidigare!
Otroligt! Allt finns kvar...
Så långa vi var!
Du var ju äldre då.
Och flera hundra år senare är du yngre...
- Vad är det? - Mitt horn...
Jag måste ha glömt det på sadeln när vi återvände.
När Aslan blottar tänderna är vintern död.
När han ruskar på manen...
...kommer våren åter.
Alla vi kände... Herr Tumnus och bävrarna...
...är borta.
Låt oss ta reda på vad som hänt.
- Han bara stirrar på mig. - Titta inte på honom, då.
Här blir bra.
- Släpp honom! - Kråkor och krukskärvor!
"Släpp honom"?!
- Kunde du inte sagt nåt bättre? - Ett "tack" vore på sin plats.
- De kunde dränka mig utan din hjälp. - Vi borde kanske ha låtit dem göra det.
Varför ville de döda dig?
- Sånt gör telmariner. - Finns det telmariner i Narnia?
- Var har ni varit de sista hundra åren? - Det är en lång historia...
Det kan inte vara sant...
Är det ni?!
Kungarna och drottningarna från förr?
Jag är kung Peter...den Store.
Det där sista kunde du tigit om...
Kanske det...
Säg inte det...
- Gör inget dumt nu, pojk. - Inte jag - han.
- Edmund! - Hur gick det?
Skägg och skinnbyxor!
Hornet verkar ha fungerat.
Vilket horn?
Brödet är alldeles torrt!
Han ska få soppa också. Han vaknar snart.
- Jag borde slagit till honom hårdare. - Han är bara en pojke!
Han är en telmarin! Du lovade göra dig av med honom.
Nej, jag sa att jag skulle ta hand om honom.
Vi kan inte döda honom efter att ha bandagerat honom.
- Det vore som att mörda en gäst. - Hur behandlar hans folk sina gäster?
Trumpkin visste vad han gjorde. Det är inte pojkens fel.
Sluta!
Vänta...
Vi skulle ha dödat honom!
- Det kan vi inte göra! - Jag håller med honom.
Han får inte fly. Han har sett oss!
Nu räcker det! Måste jag sätta mig på ditt huvud igen?
Och titta vad du ställt till med!
Som jag slet med den soppan...
- Vad är ni för något? - Vilken märklig fråga...
- Jag trodde grävlingar var välkända. - Nej, jag menar...
Ni är narnier. Ni ska ju vara utrotade.
Förlåt så hemskt mycket...
Varsågod. Varm soppa.
- Driver vi hotell för telmarinsoldater? - Jag är ingen soldat.
Jag är prins Caspian...den tionde.
Vad gör du här?
Flyr...
Min farbror har alltid varit ute efter min tron.
Jag har fått leva så här länge bara för att han inte haft nån arvinge.
- Det förändrar läget. - Ja...
- Vi behöver inte döda dig själva... - Ja, just det.
- Vart ska du? - Min farbror vill se mig död.
Du får inte gå! Din uppgift är att rädda oss.
Vet du inte vad det här är?
Inget dåligt bibliotek ni har, doktorn.
Är det något särskilt ni söker, ers nåd?
Jag tror att jag redan har hittat det...
...i en av mina soldater!
Vad vet ni om drottning Susans horn?
- Det lär vara förtrollat. - Förtrollat?
Narnierna trodde att det kunde kalla på deras kungar och drottningar från förr.
Åtminstone enligt mytologin.
Och vad vet Caspian om denna mytologi?
Ers nåd, ni förbjöd mig att berätta de gamla sägnerna.
Det stämmer.
En sak ska jag säga er: Om Caspian känner till den stora magin-
- då har ers nåd anledning att vara nervös.
Först vår prins...och nu hans lärare.
Om även medlemmar i Miraz hushåll är i fara, hur trygga är vi?
Greve Snook!
- Farliga ord, greve Snook... - Vi lever i farliga tider, general.
Man bör välja sina ord lika omsorgsfullt som man väljer sina vänner.
När blir bron klar?
- Bygget går som planerat. - Det duger inte.
Min armé måste ta sig över floden nu!
Får jag föreslå att ni bidrar med män? Jag har bara ett begränsat antal.
Och det bör ni lägga på minnet.
Rid till Beruna. Ta alla soldater ni behöver. Vi måste nå Caspian före dem.
- "Dem", ers nåd? - Ni bör lära er vår historia.
De är helt orörliga.
De är ju träd. Vad väntar du dig?
Förr dansade de.
Strax efter att ni försvann invaderade telmarinerna.
De som överlevde drog in i skogen. Och träden...
...drog så långt in i sig själva att de inte hörts av sedan dess.
Men hur kunde Aslan låta det hända?
Aslan? Han övergav oss samtidigt som ni.
- Vi ville inte ge oss av. - Det har ingen betydelse nu, eller hur?
Led oss till narnierna... så kommer det att ha det.
Hejsan!
Var inte rädd - vi är vänner.
Stå stilla, ers majestät!
Låt bli henne!
Skjut!
- Varför stannade han inte? - Han var väl hungrig...
Tack.
Han var vild.
Han kunde nog inte tala.
Behandlas man som ett dumt djur länge nog, då blir man sån.
Narnia är mer barbariskt än på er tid.
Jag hör er...
Jag tycker vi borde vänta på kungarna och drottningarna.
Gå, bara! De andra kanske är mer förstående...
Jag vill se när du förklarar det här för minotaurierna!
Minotaurierna?
- Finns de? - Ja, och de är argsinta.
- Och stora. - Enorma.
Centaurierna, då? Finns de fortfarande?
De kanske ställer sig på din sida, men med de andra vet man aldrig.
Och Aslan?
- Hur kan du veta så mycket om oss? - Sägner.
- Berättade din far om Narnia? - Nej, min lärare...
Jag beklagar, men ni bör inte ställa såna här frågor.
- Vad vädrar du? - Människa.
- Honom? - Nej. Dem!
- Där är de! - Spring!
Nu!
- Åh nej! - Jag hämtar honom!
Ta det! Det är viktigare än jag.
Ta honom härifrån.
Var är du?
Välj dina sista ord med omsorg, telmarin!
- Du är en mus. - Jag hoppades på nåt mer originellt...
Ta ditt svärd.
- Nej, tack... - Jag slåss inte mot en obeväpnad!
Så jag kanske lever längre om jag inte fäktas mot dig, ädle mus.
Jag sa inte att jag skulle låta dig leva!
- Ripipip! Stoppa undan svärdet. - Tryffelsnok?
Jag hoppas du har goda skäl att avbryta mig.
- Nej, det har han inte. Varsågod... - Det var han som blåste i hornet.
- Va?! - Låt honom visa det, då.
Det är därför vi har samlats.
- Jag känner inte igen mig. - Tjejers huvuden rymmer inga kartor...
De rymmer hjärnor istället.
Han borde ha lyssnat på KLV.
- KLV? - Kära lilla vän.
Inte alls nedlåtande, eller hur?
Jag har inte gått vilse.
Nej...men du går åt fel håll.
Du såg Caspian i Darrande Skogen. Därför måste vi korsa Störtfloden.
Om jag inte misstar mig, kan man inte korsa här.
Det förklarar saken - du misstar dig.
- Med tiden eroderas ju marken, och... - Håll mun!
- Nån väg ner? - Ja, man kan ramla ner...
- Vi har inte gått vilse. - Det finns ett vadställe vid Beruna.
- Vad sägs om att simma? - Hellre det än att gå.
Aslan?
Där borta står Aslan!
Han står ju...
...där...
Ser du honom fortfarande?
Jag är inte tokig. Han var där och ville att vi skulle följa efter honom.
Det finns säkert många lejon här.
- Precis som björnar. - Jag känner igen Aslan!
Jag tänker inte hoppa från en klippa för att jaga nån som inte finns.
Sist jag inte trodde Lucy, gjorde jag verkligen bort mig.
- Varför såg inte jag honom, då? - Du kanske inte tittade noga.
Jag beklagar, Lu.
- Döda honom! - Lögnare!
Hornet är ännu en sak de bestulit oss!
- Jag har inte stulit nåt. - Inte?
- Berätta vad telmarinerna tagit! - Våra hem!
- Vår frihet! - Våra liv!
- Är jag skyldig för mitt folks brott? - Skyldig...
- ...och straffbar! - Och det ska du säga, dvärg?
Ditt folk slogs ju på Vita häxans sida!
Jag gör det gärna igen för att bli av med dessa barbarer!
Tur att du inte kan återkalla henne, då!
Vill du att pojken ska bekämpa Aslan?
Många må ha glömt, men inte vi grävlingar-
- att Narnia var inget bra land, förutom när en son av Adam var kung.
- Varför ska vi ha en telmarin som kung? - För att jag kan hjälpa er.
Låt honom tala!
Bortom denna skog är jag prins.
Telmarintronen tillhör mig!
Hjälp mig att få den, för då kan jag skapa fred mellan oss.
Det är sant. Ögonblicket är rätt.
Jag skådar himlen, för det är min uppgift-
- liksom det är grävlingens att minnas.
Tarva, segerkungen, och Alambil, fredsdrottningen-
- har kommit samman i himlen.
Och här har en son av Adam framträtt...
...för att hjälpa oss återfå vår frihet.
Är det möjligt? Tror du att det kan bli fred? Gör du verkligen det?
För två dagar sedan trodde jag inte att det fanns djur som talade...
...eller dvärgar eller centaurer.
Men här står ni - och ni är starkare och fler än vi telmariner nånsin anat!
Oavsett om hornet är förtrollat eller ej, så förde det oss samman.
Och tillsammans kan vi återvinna det som tillhör oss.
Om du vill leda oss, då lovar mina söner och jag...
...att ställa våra svärd till förfogande.
Och vi ställer våra liv till förfogande, utan förbehåll.
Miraz armé är inte långt borta.
Vi måste förbereda oss. Vi behöver soldater och vapen.
De är säkert snart här.
Fallande träd!
Se upp!
Vi borde nog ha valt en annan väg.
Var tyckte du att du såg Aslan?
Sluta försöka låta som vuxna! Jag såg honom, faktiskt.
- Jag är vuxen. - Jag såg honom...
Lucy!
...här!
Lucy? Är du vaken?
Varför såg inte jag Aslan, tror du?
- Så du tror mig? - Vi tog ju oss över passet...
Vet inte.
Du kanske inte ville.
- Du visste att vi skulle återvända hit. - Jag hoppades på det.
Jag som just vant mig vid att vara i England...
Du är väl glad åt att vara här?
Så länge det varar...
Lucy...
Lucy!
Aslan!
Jag har saknat dig jättemycket.
- Du har vuxit! - Så länge du växer, växer jag.
Var har du varit? Varför har du inte hjälpt oss?
Inget händer igen på samma sätt, lilla vän.
Vakna, Susan!
Javisst, Lu. Som du vill...
Vakna.
Aslan?
Sluta!
- Prins Caspian? - Ja. Vem är du?
Peter!
- Kung Peter den Store? - Du tillkallade oss.
Ja, men... Jag trodde ni var äldre.
- Vi kan återkomma om några år... - Nej!
Nej, inte alls. Det är bara att... ni är inte vad jag hade väntat mig.
Inte ni heller...
En gemensam fiende förenar även gamla ovänner.
Vi har sett fram emot er återkomst, ers kunglighet.
Vi står lojalt till er tjänst.
- Så gullig han är! - Vem sa det?!
Förlåt...
Om ers majestät ursäktar-
- men "tapper", "modig" eller "chevaleresk"-
- är mer passande för Narnias riddare.
Då vet vi att nån av er kan fäktas...
I strid har vi nyligen erövrat lite vapen.
Bra, vi behöver vartenda svärd vi kan hitta.
Då vill du förstås få ditt tillbaka...
- Hur mycket tog de? - Vapen för två regementen.
Men...det är inte allt.
NI GÖR RÄTT I ATT FRUKTA SKOGEN X
"Ni gör rätt i att frukta skogen."
- "X"? - Caspian - den tionde...
Jag ber om ursäkt, ers nåd. Det var mitt fel.
Jag vet.
Säg mig, general...
- Hur många mannar förlorade ni? - Inga, ers nåd.
Inga?
De kom som vålnader mitt i natten. Vi såg dem aldrig.
Hur kan ni då ha skador...?
Jag frågade...
...hur många dödades under denna fördömda narnianska attack?
Som ni hade turen att överleva...
General...
Hur många?
Tre.
Jag ber om ursäkt, greve Snook.
Caspian är inget offer för detta barbariska uppror: han är anstiftaren.
Narnia behöver en ny kung.
Det är bra att ni har soldater, men vi behöver ett fäste.
Hurdana är de, då?
Missnöjda och gnälliga. Envisa som åsnor på morgnarna.
Du tycker alltså om dem?
Så där...
Det är inget lyxpalats, men det går att försvara.
Peter! Kom, får du se.
Det är vi.
Vad är det här för ställe?
Vet ni inte det?
Han vet säkert vad han gör.
Jag tror det hänger på oss nu.
Det är bara en tidsfråga.
Miraz armé är på väg hit.
- Därmed skyddar den inte hans slott. - Så vad ska vi göra, ers majestät?
Vi måste...
Vi måste anfalla innan de anfaller oss.
- Slottet har aldrig erövrats! - Då blir vi de första...
- Vi skulle överraska dem. - Men här har vi övertag.
Här kan vi hålla stånd hur länge som helst.
Jag känner mig tryggare under jorden.
Jag uppskattar det du gjort, men det här är ingen borg, det är ett gravvalv.
Och telmarinerna kan bara vänta och svälta ut oss.
- Vi kan samla nötter! - Och kasta dem på telmarinerna!
Håll mun! Ni vet min ståndpunkt, ers majestät.
Om jag lyckas få in er, kan ni klara av vakterna?
Annars stupar vi i kampen...
- Det är det som oroar mig. - Vad menar du?
Ni verkar tycka att det bara finns två val:
Att dö här eller dö där.
- Du har nog inte hört på. - Du hör inte på.
Har du glömt vem som besegrade Vita häxan?
Vi har väntat på Aslan länge nog.
Doktorn...?
- Jag måste hitta honom. - Du ska ju öppna porten!
Vore det inte för honom, skulle ingen av oss vara här.
- Du och jag klarar Miraz. - Och jag hinner till porten i tid.
Ja, jag är en mus.
Vi väntade oss nån...längre.
- Ska du säga... - Är du ironisk?
Fem minuter till...?
Vad gör du här?
Jag hjälpte dig inte fly för att du skulle återvända!
Du måste ge dig iväg innan Miraz får veta att du är här.
Han vet snart. Han ska få överta er cell.
Underskatta inte Miraz, som din far gjorde.
Vad menar ni?
Jag beklagar.
Så skönt att du är välbehållen...
Upp!
- Caspian? - Ligg kvar.
- Vad gör du? - Det är väl ganska uppenbart?
I vissa familjer anses sånt här opassande.
- Sånt har inte hindrat dig! - Men du är inte som jag!
Tragiskt. Äntligen visar du att du har råg i ryggen - men till ingen nytta.
Lägg ner svärdet, Caspian.
- Jag vill inte göra det här. - Så låt bli!
- Det här rummet brukade vara privat... - Du ska ju vara vid porten!
Nej!
Nu vill jag få höra sanningen!
Dödade du min far?
Så där har vi det...
- Du sa att han dog i sömnen. - Det var mer eller mindre sant.
Caspian, det här gör inte saken bättre.
Vi telmariner var tvungna att ta för oss.
Det visste din far mycket väl.
- Hur kunde du?! - Av samma skäl som du ska skjuta!
- För vår sons skull! - Stopp där!
Du måste välja, käresta. Vill du att vårt barn ska bli kung-
- eller att han ska bli som Caspian...
- Faderlös! - Nej!
Caspian!
Vad menas med det?
- Slottet anfalls! - Slå larm!
- Ta era armborst! - Spring!
- Peter! - Vårt folk är ju utanför!
- Ed, ge signal om attack! - Jag är lite upptagen...
- Det är för sent. Vi måste avblåsa det! - Nej, jag klarar det!
Hjälp till!
Vem gör du det här för, egentligen?
Lys, då!
Framåt!
Vi blir anfallna!
Attack!
För Narnia!
Bågskyttar!
Välj era mål!
Sikta!
Ed!
Stäng porten!
Tillbaka!
Vi måste retirera!
Ta henne härifrån!
Till porten - fort!
- Caspian! - Jag letar rätt på honom!
Iväg med er! Retirera!
Följ mig!
Ge ordern.
- Jag har folk där nere. - Tillbaka! Iväg! Retirera!
Nu!
Skjut!
Fly! Rädda er!
Peter! Vindbryggan!
Fly, bröder!
I Aslans namn!
Vad hände?
Fråga honom.
- Peter... - Mig?
- Det fanns tid att avblåsa det. - Nej, tack vare dig...
- Om du följt planen kanske de inte dött. - Om vi stannat här hade ingen dött!
- Det var du som tillkallade oss. - Mitt första misstag...
Nej, det var att tro att du är en ledare.
Det var inte jag som övergav Narnia.
Ni invaderade Narnia. Du har inte mer rätt att styra än Miraz!
Du, han, din far... Narnia klarar sig bäst utan nån av er!
Sluta!
Vad står ni här för?!
Telmarinerna kommer snart.
Tack...min kära lilla vän.
- Beruna lovar er sina trupper. - Galma lovar er sina trupper.
- Tashbaan lovar er sina trupper. - Ettinsmoor lovar er sina trupper.
Länge leve kungen! Länge leve kungen!
Är du fortfarande glad att du hade hornet?
Dina kungar och drottningar svek oss.
Halva din armé är död. Och de som inte är det, blir det snart...
Vill du att jag ska gratulera dig?
Du vill ta din farbrors liv. Vi också.
Vill du ha hans tron? Vi kan ordna det.
Du sökte hjälp av en kraft från förr. Den misslyckades.
Men det finns en ännu starkare kraft.
En kraft som inte ens Aslan rådde på i nära hundra år.
Vem där?
Jag är hungern.
Jag är törsten.
Jag kan fasta i hundra år utan att dö.
Jag kan ligga på isen i hundra nätter utan att frysa ihjäl.
Jag kan dricka en flod av blod utan att spricka.
Visa mig...dina fiender!
Det du hatar, hatar vi.
Ingen hatar bättre än vi.
Kan ni garantera att Miraz dör?
Och mer därtill.
Låt oss rita cirkeln!
Vänta...
Det här är inte vad jag vill.
En droppe av Adams blod befriar mig.
Sedan är jag er, min kung.
Nej!
Stopp!
Kom, då!
Låt bli honom!
Käre Peter...
Jag har saknat dig.
Kom... En droppe, bara.
Du vet att ni inte klarar det här själva.
Jag vet. Du hade det under kontroll...
Varför berättade ni aldrig om min far?
Min mor var en svartdvärg från Norra bergen.
Jag riskerade livet i många år så att du en dag-
- skulle kunna bli en bättre kung än de som föregått dig.
Då har jag svikit er.
Allt jag lärt dig...och inte lärt dig-
- gjorde jag bara för att jag tror på dig.
Du har möjlighet att bli historiens ädlaste motsägelse:
Telmarinen som räddade Narnia.
Du har haft tur.
Vad menar du?
Du har fått se honom.
Jag önskar att han gett mig nåt bevis.
Vi måste kanske bevisa nåt för honom.
Pete, kom fort!
Bullar och bolster! Är det din nästa plan?
Att skicka en liten flicka ensam in i det mörkaste av skogen?!
- Det är enda möjligheten. - Hon rider inte ensam.
Har inte tillräckligt många dött redan?
Nikabrik var även min vän, men han förlorade hoppet.
Det har inte drottning Lucy gjort, eller jag.
- För Aslan. - För Aslan!
- Jag följer med dig. - Nej, du behövs här.
Vi måste försvara borgen tills Lucy och Susan återvänder.
Får jag säga en sak?
Miraz må vara en tyrann och mördare...
...men som kung måste han följa sitt folks traditioner-
- och förväntningar.
En av dessa kan vinna oss lite tid.
De tänker kanske kapitulera?
Nej.
Det är de för ädla för att göra.
"Jag är Peter, med Aslans nåde korad och vald"-
- "till konungarnas konung i Narnia, och kejsare av Ensliga öarna."
"För förhindrande av blodsutgjutelse"-
- "utmanar jag härmed troninkräktaren Miraz till envig på slagfältet."
"Striden ska pågå intill döden. Belöningen blir kapitulation."
- Prins Edmund... - Kung...
Förlåt...?
Jag är kung Edmund, men bara vanlig kung. Peter är kungarnas kung.
Ja, det är förvirrande...
Varför skulle vi gå med på det, när våra arméer krossar er före kvällen?
Tänk om ni felbedömt vår styrka?
För en vecka sedan var ju narnierna "utdöda"?
- Det blir ni snart igen. - Då har ni ju inget att frukta.
Det handlar inte om mod.
Så ni vägrar modigt att kämpa mot nån hälften så gammal som ni?
- Jag sa inte att jag vägrar. - Vi stöder er, ers majestät.
Oavsett ert beslut.
Vårt militära övertag ger oss en perfekt ursäkt för att undvika nåt som...
Jag undviker ingenting!
Jag menar bara att ers kungliga höghet har all rätt att vägra.
Hans majestät skulle aldrig vägra.
Han ser fram emot att få visa sitt folk hur modig deras nye kung är.
Du...
Du bör hoppas att din brors svärd är bättre vässat än hans penna...
Destrier har alltid tjänat mig väl. Ni är i goda händer.
Eller hovar...
- Lycka till. - Tack.
Jo...
Det är dags att jag återlämnar det här.
Behåll det. Du kanske behöver kalla på mig igen.
- "Du kanske behöver kalla på mig"...? - Håll mun!
Om det ser ut att gå illa...
Uppfattat, ers majestät.
Jag hoppas ni inte blir alltför besviken när jag överlever.
Det är inte för sent att kapitulera.
- Säg bara till... - Hur många till måste dö för tronen?
Bara en.
- Rid! - De har sett oss!
- Ta tyglarna. - Vad gör du?
Jag beklagar, men du får nog fortsätta ensam, trots allt.
Säkert att du inte behöver hornet...?
Behöver hans höghet en paus?
Fem minuter?
Tre!
- Lucy? - Hon tog sig igenom, med lite hjälp.
- Tack! - Du var ju upptagen.
Ni väntar väl inte lika länge nästa gång?!
Bäst att du går dit upp. Jag tror inte att telmarinerna håller sitt ord.
Förlåt... Var försiktig.
Se glad ut...
Hur verkar han vara?
Ung.
Men hans majestät gör mycket bra ifrån sig, med tanke på åldern.
Jag tror den är ur led.
Vad händer där hemma om man dör här, tro?
Du har alltid funnits där, men jag...
Vi tar det efteråt.
Paus!
Paus...
Var inte ridderlig nu, Peter!
Ingen nåd!
Akta dig!
Vad är det, pojk?
Vågar du inte ta nåns liv?
Det är inte jag som ska ta det.
Jag hade kanske fel.
Du kanske kan bli en telmarinsk kung, trots allt...
Men inte en sån som du.
Behåll ditt liv.
Jag ska återge narnierna deras kungarike.
Min kung...
Er tar jag itu med när det här är över.
Det är över.
Förräderi! De sköt honom!
De mördade vår kung!
Var redo!
Peter!
Iväg!
Till strid, telmariner!
Till strid!
Eld!
Kavalleriet!
Framåt!
Var beredda, bågskyttar!
Narnier!
Framåt!
Ett...två...
...tre...fyra...
...fem...sex...
Lägg an!
Sikta noga!
...åtta...nio...
Var beredda!
Nu!
Stanna!
Nu!
Framåt!
- Du är ju en mus... - Ni människor har ingen fantasi!
Ladda!
Lucy?
Tillbaka!
Stoppa dem!
Stå fast!
Krossa dem!
Aslan!
Jag visste hela tiden att det var du!
- Men de andra trodde mig inte. - Hindrade det dig från att komma?
Jag vågade inte komma ensam.
Varför visade du dig inte? Varför kom du inte och räddade oss, som sist?
Inget händer igen på samma sätt, lilla vän.
Om jag kommit förr... Alla som dött... Hade jag kunnat förhindra det?
Vi vet aldrig vad som kunde ha hänt...
...men däremot vad som ska hända!
- Ska du hjälpa oss? - Självklart.
- Liksom du. - Jag önskar jag vore modigare.
Vore du modigare, vore du lejoninna!
Jag tycker dina vänner har sovit länge nog, inte sant?
Kom an!
Det är Lucy...!
För Aslan!
- Vi kan besegra dem vid floden! - Vi måste omgruppera. Mot Beruna!
Till floden!
Framåt!
Vad händer?
- Floden! - Retirera!
Tillbaka!
Samlas på den stranden!
Ingen vill er nåt ont!
Överlämna era vapen!
Ta av era rustningar!
Stå upp, Narnias kungar och drottningar.
Allihop...
- Jag tror inte jag är mogen för det. - Just därför vet jag att du är det.
Tack, ers majestät!
Tack.
Var hälsad, Aslan! Det är en stor ära att vara i...
Jag är inte mig själv...
Jag ber er ha överseende med mitt opassande yttre.
En droppe till...?
- Jag tror inte att det hjälper. - Försöka duger...
- Det klär dig, liten vän. - Det må så vara, store kung...
...men jag måste dra mig tillbaka, för svansen är musens ära.
Du kanske lägger för stor vikt vid din ära?
Det handlar inte bara om äran. Den hjälper även till med balansen.
Och när man klättrar och ska ta saker.
Ers majestät, vi vill inte ha skammen av en ära vår chef förvägras.
Inte för din värdighets skull, men för den kärlek ditt folk hyser för dig...
Titta! Tack, ers höghet!
Den ska bli min stora skatt - och en påminnelse om min stora ödmjukhet.
Var är din kära lilla vän som du berättat om?
Nu ser du honom, va?
Ers majestät?
Vi är redo. Alla är samlade.
Narnia tillhör både narnier och människor.
De telmariner som vill, får gärna stanna-
- men de som önskar, kan av Aslan föras tillbaka till våra förfäders land.
- Vi lämnade Telmar för evigheter sen. - Vi talar inte om Telmar.
Era förfäder var sjörövare som blev strandsatta på en ö.
Där fann de en grotta, som var en port hit från deras egen värld.
Samma värld våra kungar och drottningar kommer ifrån.
Jag kan ta er tillbaka till den ön-
- en bra plats för den som vill börja om på nytt.
Jag vill dit.
Jag antar erbjudandet.
Vi också.
Eftersom ni talat först, kommer er framtid i den världen att bli god.
Vart tog de vägen?
Tänk om han leder oss in i döden?!
Om mitt exempel är till nån hjälp, går jag igenom med elva möss.
- Vi följer med. - Gör vi?
Kom. Vår tid är ute.
Trots allt...
...så behövs vi inte här längre.
- Jag vaktar det tills du återvänder. - Det är det som är kruxet.
Vi kommer inte tillbaka.
- Inte? - Jo, ni två gör det.
Jag tror att han menar ni två.
- Varför, då? Har de gjort nåt fel? - Tvärtom, kära vän.
Men allt har sin tid.
Din bror och syster har lärt vad de kan här.
Nu måste de leva i sin egen värld.
Det blir bra, Lu.
Det är inte vad jag väntade mig...
...men det blir bra.
En dag inser du det också.
Jag är glad att jag kom tillbaka.
Jag önskar vi haft mer tid tillsammans.
- Det hade ändå aldrig fungerat. - Varför inte?
Jag är ju 1 300 år äldre än du...
Jag förstår nog när jag blir äldre...
Jag är äldre, men vill inte förstå...
Ska du inte med, Phyllis?
Kan vi inte ta oss tillbaka?
Jag glömde min nya ficklampa i Narnia.
Svensk text: Paula Ekström
Ansvarig utgivare: Mats Caneman BVHE